The Eastern Spirit Subbing Squad представя:
УЧИТЕЛКО ЛЮБИМА
= Епизод 11 =
Превод: pe6ito Редакция: mrnkaloto
Ще си съсипеш здравето, ако продължиш да работиш в това училище.
Всички казват, че е хубаво, че искаш да си учител...
Но виж как ти се отразява това!
Искаш ли да идем до болницата? Ще можеш ли да станеш?
По-добре недей да се разболяваш повече!
Ако се влошиш ще трябва да ходим до болницата по средата на нощта!
Не мога да те оставя сама вкъщи, затова няма да ходя на работа.
Отивай. - Какво?
Отиди си в стаята.
Добре съм.
Добре ли си?!
Добре съм.
Добре съм...
Не е сериозно...
Тези...
И тези ли? - Да.
По-добре ще е да напусна, директоре.
Те Ин е станал по-добър.
Нямам никакви часове. Просто няма какво да правя тук.
По-добре е да напусна. - Ако искаш да напуснеш, напускай.
Никой не те спира.
Какво става? Чувате се в целия коридор.
Те явно се карат тук.
Карате ли се, г-це Бо Ри? Защо сте се скарали?
Заради нея, ти се скъса с мен.
Не си тръгнала за работа?
Още ли си болна? - Не.
Тръгвам. - Побързай. Закъсняваш.
Оставка
Какво е това?
Колко е красиво...
Учител Джи Хьон У е страхотен.
Защо се бавиш?! Излизай по-бързо!
Защо?
Виж!
Определено трябва да се омъжиш за този мъж!
Той страхотен!
Това не го е направил той. - Какво?
А кой, тогава?
Няма никой друг, който да е чак толкова много влюбен в теб, нали?!
Те Ин е. - Какво?
Те Ин? Онова ужасно момче?
Направил е това за теб?
Не ме интересува кой е. Да се снимаме.
Защо пък?
Той сигурно не е спал заради това. Не можеш да го разочароваш.
Добре. -Застани по-хубаво.
Какво и да не го е направил учителя Джи Хьон У?
Какво ти пука кой е?!
Той се е потрудил за теб, все пак. Нали?
Застани хубаво.
Усмихни се.
Не се усмихваш.
Много е странен.
Дошъл си толкова рано, само за да ме помолиш да уволня На Бо-Ри?
Майко...
И аз не я харесвам.
Искаш да я уволня, защото не я харесваш?
Какво е станало с пръстите ти?
Защо пръстите ти са в рани? Какво си правил?
Наистина ли не искаш да я уволниш?
Не съм ли я уволнявала и преди?
Тогава ти рева и умолява баща си да я върне, нали?
Защо искаш да я уволня сега, така внезапно?
Тя няма часове и няма какво да прави в училище.
Не съм я молила да работи и когато я наех.
Тя просто трябваше да те държи далеч от неприятности.
Знам това вече. - Знаел си?
И така, майко...
Отдавна не съм нямал неприятности и уча усърдно.
Резултати ми са се подобрили.
Нямам нужда от надзорник повече.
И без надзорник ще продължа да се справям добре.
А учителката На Бо Ри я уволни.
Става ли? - Какво ти става днес?
Какво ти е направила На Бо Ри?
Не е така..
Иди да говориш Ън Сьонг.
Твоята мащеха не управлява вече училището.
Ън Сьонг?
Какво му става днес?
Иска да уволня учителката На Бо Ри.
Изглеждаш много блед днес.
Сам натъжи приятелката си.
Не спа ли добре?
Как може и Ън Сьонг, и Бисквитката да си падат по теб?
Мъж, който само флиртува с жените.
Няма ли да си с мотора си днес? Ще те закарам.
Макар и да не ми се върви, не искам и да се качвам в колата ти.
Какво гледаш? Защо ме гледаш?
На Бо Ри...
Харесва ли ти да я гледаш тъжна?
Какво ти става?
Тогава...
Както молеше мащехата си, така сега иди и моли Ън Сьонг.
Какво? - С Бо Ри ще заминем скоро надалеч.
Мислех за това цяла нощ.
Далеч... Далеч... Къде?
Бо Ри няма да напусне сама.
Трябва да говориш с Ън Сьонг.
На Бо-Ри...
Тя не дойде да преподава в училището.
Затова иди и кажи на Ън Сьонг да я уволни.
Ало? А, како...
Не...
Директоре...
Да...
Дойдох преди малко.
Те Ин?
Не... Не е идвал.
Да.
Но, тогава...
Не можем просто така да я уволним.
Това, което казваш също е вярно...
Но с На Бо Ри...
Няма да е лесно да я накараме.
Ще уредя всичко. Не се притеснявай.
Да. Да.
На Бо Ри дойде ли?
Веднага, щом дойде й кажете да се отбие при мен.
Да.
Ще пиеш ли чай с мен?
Пийни чай. Ще те освежи.
Ще имаш повече сили. Изпий го.
Това е прекалено.
Що за договор е това?
Все едно се продавам.
Бо Ри... Най-накрая си учител!
Най-накрая ще се завърна!
Бо Ри... Сега си учител!
Защо правиш това?
Какво?
Исках да те питам още щом се събудих тази сутрин.
Но помислих внимателно...
Не трябва да ти задавам този въпрос.
Всъщност... Не трябваше да идвам тук.
Човек като мен... не трябва да идва на такова място.
Не ме приеха тук...
Но дойдох, защото исках.
Заради учителя...
Заради децата...
Упорствах до сега.
Защо другите учители ме мразят?
Защо учениците ми се противопоставят?
Сега разбирам.
Трябва да помисля отново.
Макар и да ми бе трудно да дойда в това училище отново...
През целият си живот... Никога ли не съм си мечтала да бъда учител?
Не мога да пренебрегна това.
Искам да си помисля още малко.
Ще поговорим отново.
Благодаря за чая.
Може ли да напуснем училището заедно?
Да напуснем училището и да заминем надалеч заедно.
Защо излизаш от кабинета по изкуство? Да не си се видяла с чичо?
За какво говорихте? Какво ти каза той?
Питам те, защо идваш от там?
Бях в кабинета по изкуство, затова идвам от там.
За какво говори с чичо? Какво ти каза той?
Говорихме си. Защо питаш?
Какво?
Трябваше да направиш това за приятелката си.
Аз съм възрастна вече. Няма да се впечатля от рози.
Не се опитвам да те впечатля.
Исках просто да те зарадвам.
Наранил си пръстите си. Как да се радвам за това?
Не ме болят много.
Изобщо не си щастлива, нали?
Трябваше да махна тези лепенки.
Да.
Търсила сте ме.
Г-це На Бо Ри...
Какво прави цяла сутрин? - Какво?
Не сте била в час.
Поздравила си учениците сутринта и си ги изпратила след часовете.
Освен това, нямаш ли и други задължения?
Какво работиш?
Просто...
Надявам се, че ще направиш нещо за мен.
Един учител не трябва да прави това,
но и ти не сте учител и затова ти поставям тази задача.
Ако не искаш, не я изпълнявай.
Защо аз трябва да правя това?
Да не съм й слугиня?
Странна жена.
Не всички са такива.
Все още си спомням, че директора успяваше да се справи и с това.
А и бащата на директора винаги е помагал на другите.
"Директорът е тук." Така поздравяваше хората.
Има много начини на държание.
Да се отнасяш с учителите като с общи работници!
Да те кара да правиш това или онова.
Това е детинско поведение!
Кога г-ца Че Ън Сьонг ще се откаже от поста си?
Тя е заместничка на директорката.
Да й помагаме ли?
Разбира се, че не!
Това училище ще пропадне!
Явно пак са й се карали.
Винаги нея викат в кабинета.
Макчу Пикчу
Да напуснем училището.
Има едно място наречено Макчу Пикчу...
Да отидем там заедно, Бо Ри.
Днес имам рожден ден. Искам да почерпя всички.
Елате в ресторант "До-Рап" преди 8 довечера.
Разбрахте ли?
Добре, готово.
Изчакайте малко, господине.
Снимайте ни и двамата.
Никога не сме се снимали заедно до сега.
Това...
Но...
Как ще живеем, когато отидем там?
Ако не беше ти и тук нямаше да мога да си намеря работа.
Имам проблеми с общуването.
Не знам почти нищо.
Как ще печеля пари?
Няма нужда да правиш нищо, защото аз имам все още пари.
Ще продължа да рисувам...
А ти ще правиш, каквото си искаш.
Така ще живеем заедно.
Не трябва да се притесняваш за нищо.
Искам да бъда учител.
Усмихнете се.
1.. 2.. 3
Готови ли сте?
Следващите!
Бедрата, по-нагоре!
Готови!
Купихте ли подарък на Хе Бин?
Тя ми принадлежи. Какъв друг подарък и трябва?
Продължавам да му повтарям, но не ме чува.
Не му говори повече!
Да, като мен.
Стига сте приказвали! Пригответе се!
Готови!
Къде отиваш?
Да не отиваш на разходка по средата на часовете?
Ето.
Не! Това е кърпичката, която Джи Хьон У ми даде!
Така ли?
Бо Ри.
Какво? Вие пак ли сте заедно?
Отивай да бягаш.
Къде отивате?
Питам те къде отивате?
Защо си толкова любопитен?
Отиваме да се снимаме.
С Бо Ри ще заминем надалеч.
Мислех за това цяла нощ.
Стресна ме...
Ако учителката На Бо Ри реши да напусне, не й позволявай.
Какво? - Остави Сухарката в училище.
Не я оставяй да напусне.
Ти не си ли молил майка си да я уволни?
Това бе друго...
Остави я да работи в училище.
Не приемай никой от доводите й.
Не я оставяй да напусне. Обещай ми.
Остави я да идва на училище с Джи Хьон У.
Ако я пуснеш, тя ще замине с него някъде.
Ще замине?
Обещай ми.
Моля те, не я оставяй да напусне. Не трябва.
Защо си толкова любопитен? - Отиваме да се снимаме.
През онзи ден те молех да не оставяш мама да умре.
Ти не ме чу.
Този път трябва да ме чуеш.
Ти вече взе майка ми.
А чичо ще вземе Бисквитката.
Толкова съм жалък.
Вярвам ти.
Ако не ме чуеш, няма да се върна тук отново.
Не се шегувам... Наистина.
Чичо ми не може да я вземе...
Аз няма да я пусна да си тръгне.
Ако не стане по моя начин този път, ще ида в друг храм следващият път.
Честит рожден ден на теб!
Честит рожден ден на теб...
Честит рожден ден на теб!
Честит рожден ден на теб.
Честит рожден! - Благодаря!
Нали знаеш, че аз съм твоя подарък за рождения ти ден?
Какво? - Не се преструвай!
Честит рожден ден.
Хайде да танцуваме!
Обади ли се на Те Ин? - Разбира се.
Защо още го няма? - Кой знае?!
Може би се е случило нещо.
Да идем в караокето! - Къде?
В онова караоке? - Отивайте сами.
Не искам... - Няма нищо забавно!
Хайде у нас.
Майка ми каза, че мога да си направя парти довечера вкъщи.
Наистина ли?
Да тръгваме.
Тя прилича на Йе Джи!
Йе Джи е!
Защо всички сте тук?
Видяхте нещо, което не трябваше? Защо всички ме гледате така?
Чао.
Невероятно. - Винаги е такава.
Госпожо, Те Ин е тук. - Какво?
Защо си тук толкова късно?
Защо стоиш така?
Яж.
Какво има?
Татко... - Какво?
Татко и ти, мамо...
не позволявайте на учителката На Бо Ри да напусне училището.
Защо го казваш това?
Това не е моя работа. Училището е грижа на майка ти.
Нямам право да се намесвам.
Тогава ако...
Ако...
Ако намеря някоя като На Бо Ри, ще позволиш ли да се оженя?
Какви ги говориш?
Искам да се оженя, когато завърша.
Татко, ще ми позволиш ли? - Попитай ме отново, когато завършиш.
Макар да не съм сигурен, дали ще има успех.
Скъпи!
Ако не си отговорен спрямо дома, момичето си и
теб самия, не ме интересува какво ще правиш.
Както и да е... Ти не можеш да поемаш отговорност.
Като мен... Заради кариерата си аз жертвах съпругата си и децата си.
Не започвай да мечтаеш.
Ако ще живееш както ти си искаш, другите ще страдат заради теб.
Ако и след като се ожениш се държиш така,
сигурно ще разрушиш и човека, когото обичаш.
Отричал съм се от теб и преди.
Трябва да знаеш какво е чувството.
Ако си мислиш, че ще можеш да се жертваш за децата си,
няма да те спирам да се жениш.
Същото се отнася и за момичето... Няма да се меся в избора ти.
След 20 вече си мъж.
Но след като се ожениш... ставаш възрастен.
Ако си уверен, че можеш да станеш възрастен, прави каквото си искаш.
Не му обръщай толкова внимание. - Защо?
Те Ин те обича, нали?
А защо и аз да нямам чувства към него?
На тази възраст той не знае какво е любов.
Той ще направи всичко за човека, когото харесва.
Ако попадне в лоша ситуация,
ще обвинява себе си.
И ще се нарани.
Какво е това? Колко много рози.
Кой направи това? - Те Ин.
Явно това дете наистина е омагьосано от теб.
Така както и аз бях омагьосана от теб.
Виж, скъпи...
Те Ин...
Наистина ли ще му позволиш да се ожени?
И преди съм се отричал от него.
Тогава той започна да се грижи за майка си.
Много самотен живот.
Ако той не може да открие някой,
с когото може да бъде, аз ще му намеря такъв.
Той е самотен... Достатъчно е нараняван.
Синът ми наистина е вече мъж.
Колко жалко.
Още ли не си заспала?
Тъкмо си лягам.
Ти защо още не спиш?
И аз също ще си лягам.
Учителко...
Ще останеш ли в училище завинаги?
Няма да напуснеш, нали?
Няма.
Само това ли искаше да ме питаш?
Да.
Не ти ли се спи?
Малко.
Уморена съм.
Извинявай.
Заспивай.
Аз ще затворя. - Добре...
Затвори...
Лека нощ...
Ало?
Заспа ли вече?
Учителко...
Искам да ти кажа "Обичам те." Мога ли да ти кажа това?
Искам да ти го казвам всеки ден.
Но не мога...
Мога ли да го кажа сега?
Обичам те, учителко.
Подранил си днес.
Защо носиш това кошче?
Това...
Да не си чистила кабинета на директора?
Не... Това... Подраних и нямаше какво да правя.
Ти ли си почистила учителската стая?
Ти ли си измила всички чаши?
Това е нищо... И без това нямам друга работа.
Какво се опитваш да направиш?
Какво?
Какво се опитваш да направиш с На Бо Ри?!
Защо правиш това?
Казах й да не го прави, ако не иска.
Че Ън Сьонг!
Директор И ме помоли да я уволня.
Помолих я да работи като чистачка, за да остане.
А ти идваш и ми викаш без да знаеш за какво става въпрос.
Какво трябваше да направя?
Сърцето ме боли заради теб. А на теб не ти пука!
Защо ли да те интересува... Не те интересувам, нали?
Не знаеш защо се старая толкова много за това училище.
Ако нашата връзка е приключила,
щях да те изгоня от училището.
Ако това е условието, напускам училището.
Ако така ще е по-добре, тогава напусни.
Но аз няма да се откажа от теб.
Ти си много важен човек за мен.
Но по-добре ще е да скъсаш с това момиче.
Тя няма достойнство. Прави каквото й кажа.
Ако й кажа да измие тоалетните, мисля, че ще го направи.
Как може да си чак толкова влюбен в нея?!
Какво правиш там? - Плевя.
Ела и ми помогни.
И много ли трева оплеви?
Не много...
Но има и ядливи корени, които стават за салата. Като тези.
Вкусничко...
Има много тук.
Ела да видиш.
30 вона, моля.
Благодаря.
Видях Йе Джи в "Да-Рап" вчера.
Изглеждаше много по-секси от онзи ден.
Едва я познах.
Всъщност, какво става с нея?
Откъде да знам?!
Не сте ли приятели още от основното? - И какво?
Нищо... Просто си мислех, че ще знаеш повече за нея.
Тя беше добро момиче. Защо е станала такава?
Винаги пропуска часовете в училище.
Но ти си най-близък с нея от целия клас.
Не сме си говорили с нея отдавна.
Защо да съм й близък? - Защо не разговаряш с нея?
Тя е учила балет, нали? Сега е с гангстер.
Няма ли да има неприятности?
Ти наистина ли не знаеш нищо?
Бо Ри ще напусне сама.
Трябва да говориш с Ън Сьонг.
Учителката На Бо Ри...
не дойде в това училище, за да преподава.
Затова иди и кажи на Ън Сьонг да я уволни.
Те Ин.
Защо си дошъл тук сам?
Трябваше ли да ме викаш?
"Джем-Ма... Съжалявам... Може би ще се видим?"
Откога стана толкова учтив?
Притесних се, че може да имаш някакви неприятности.
Какво?
Случило ли се е нещо?
Плачеш ли? Защо плачеш?
Кой те разплака?
Кой плаче?
Очите ти са влажни.
Какво ти има?
Така е удобно.
Облегни се и ти на мен.
Удобно ли е?
Не плачи.
Ако плачеш и аз ще се разплача още по-шумно.
Благодаря. - За какво?
Съжалявам. - За какво?
Приключи ли с работата си? - Да.
Преди изглеждаше отегчена в училище. Сега имаш сили да работиш.
Чух, че с Хьон У планирате да заминете за Франция.
Не...
Планираме да заминем за Перу... За място наречено Макчу Пикчу.
Трябва да минете и през Франция.
Аз съм била във Франция с него.
Как ти предложи той?
"Има едно място, наречено Макчу Пикчу. Да живеем заедно там."
"Докато сме там... Аз ще рисувам, а ти ще правиш, каквото си искаш."
"Така ще живеем."
Така ти е предложил, нали?
Какво? Той изобщо не се е променил.
Как може да ти е казал същото нещо, като на мен?
Хьон У?
Какво, трябва ли да го правиш?
Няма никой тук... Нищо лошо...
Тръгвай.
Казах ти да тръгваш.
Не, приключи ли работа?
След като си тук, не можеш ли да ме изпратиш до вкъщи?
Чакам На Бо Ри.
Тръгвай.
Не искаш ли?
Защо не си канил мен?
Какво? - Искам да ида в Перу.
Искам да посетя Макчу Пикчу с теб...
И да разглеждаме произведенията на изкуството там...
Да бъдем заедно всеки ден.
Защо не покани мен?
Аз съм готова да те последвам.
Да заминем заедно. Само чакам да ме поканиш...
Ще те последвам, където искаш.
Защо не мен?
Вместо На Бо Ри?
Дори и сега не избираш мен?
Това ли е?
Да.
Защо?
Ън Сьонг...
Защо плачеш?
Какво правят те?
Той не е ли влюбен в друга?
Какво правиш?
Това е училище!
Защо се държиш така? Наистина се уморих.
Защо трябваше да те слушам?
Аз играчка ли съм ти?
Била си с толкова други различни мъже...
Сега ме питаш защо не съм те спрял?
Не мога да те понасям повече!
Достатъчно... Достатъчно... Аз обичам само нея!
Залъгвах себе си и продължавах да бъда с теб.
Знаеше ли това?
Но... Някой ден...
Това няма да може да продължи.
Ние не сме заедно отново, Ън Сонг.
Никога повече!
Това момиче, което ти обиждаш, аз я обожавам.
Затова...
Трябва да ме преживееш.
Отивам при нея.
Те Ин.
Чаках те.
Липсвах ли ти?
Влизай.
Изглеждаш щастлив...
Да се поразходим.
Качвай се.
Бо Ри.
Дръж се здраво.
Къде беше?
С Те Ин ли?
Не е твоя работа.
Не е моя работа?
Тръгна с Те Ин просто така и очакваш да не ти задавам въпроси?!
А те чаках толкова много пред дома ти...
И не е моя работа?
Кой те е молили да чакаш?
Какво?
Сам си решил да чакаш тук. Защо се оплакваш?
Защо трябва да ходим във Франция?
Не ти ли казах по-рано?
За Перу се минава оттам. - А защо отиваме в Перу?
Не ме интересува, че не съм първото момиче в сърцето ти.
Но...
Защо трябва да се отнасяш с мен като с нея?
Ти още не си я забравил напълно. Защо да заминавам с теб?
Какви ги говориш?
Не съм уникална личност...
Но не искам и да съм заместничка на момичето от спомените ти.
Не казвай ненужни неща.
Говориш за себе си... Объркваш ме.
Защо си толкова ядосана?
Аз трябва да ти се сърдя. Защо си ми ядосана?
Всеки пък, когато имаме проблем,
ти винаги бягаш при Те Ин. Не осъзнаваш ли това?
Ще полудея, разбираш ли?
Говори с мен.
Защо мълчиш, когато сме заедно? Винаги правиш така.
Ще нараниш Те Ин, не разбираш ли?
Какво правиш?
Няма да замина за Перу.
Нямам талант, за да рисувам там.
Не принадлежа на това място.
Това е просто мечта за мен.
Учителю... и ти...
Ти също си мечта за мен.
Не можем да живеем заедно.
Не мога да живея с рисуването.
Пак Те Ин, какво правиш?
Учителят по музика ме изпрати за дневника.
Изпрати ме да го взема... Но го няма.
Дневника на клас 3? - Тук е.
Забравих... Колко съм глупава!
Заповядай.
Благодаря.
Заглавие: Сърце, Клас 3, №30, Пак Те Ин
Ами аз?
Какво ще правя аз?!
Те Ин...
Ти не си единственият, който я обича.
Дори и тя да обича теб, моля те, не ме подценявай.
Страхуваш ли се от мен?
Страхуваш се, че ще ти отнема Бисквитката?
Затова искаш да избягате.
Защо си толкова алчен?
Отгледали са те двама родители, които са те обичали.
Втората ми майка също те обича.
Ън Сьонг се върна от Франция заради теб.
А аз...
Аз имам само Сухарката.
А ти ми я вземаш.
Чичо, не обичаш ли да рисуваш?
Не ти трябва никой друг, докато продължаваш да рисуваш.
На този свят не ме задържа нищо.
В началото исках да си отида с мама.
Все още съм жив, защото не можах да умра.
И тогава срещнах Бисквитката.
Защо трябва да ми я отнемаш?
Те Ин...
Не заминавай.
Не си мисли, че е твоя само защото те обича.
Предупреждавам те.
Не заминавай.
Да?
Учителко!
Госпожо.
Какво се е случило? Защо Йе Джи е в болницата?
Тя се прибра и ме помоли да не я притеснявам.
Но бе тихо в стаята й.
Майка й бе на работа... Какво трябваше да направя?
Копеле!
Било е заради него!
Заради него е такава! Глупачка!
Чанг Ил... Това копеле, с което бяха на балет...
Достатъчно... Нека да не вдигаме шум в болницата.
Йе Джи... Искала е да умре, защото е била с него.
Да вземе толкова много хапчета...
Това е за втори път!
Но сега все още не може да го изтрие от паметта си!
Всичко наред ли е? - Да.
Учителката е с нея. - Не тя. Ти.
Добре ли си? - Не съм добре.
Ужасно е...
Беше така и преди.
Знам, че не трябва да съм такъв...
Но продължавам да мисля за нея.
Кога тя ще забрави за него?
Кога ще го забрави и ще забележи мен?
Дори и да умре, тя няма да го забрави.
Искам да съм до него.
Всяка нощ...
Сънувам, че играя балет с него...
Отиваме в увеселителния парк заедно.
Забавляваме се, състезавайки се.
Но когато отворя очи всичко изчезва.
Не искам да се събуждам.
Искам да го помоля за прошка.
Искам да танцувам с него.
Тогава пожелах да си разменим партньорите...
Почувствах, че греша.
Само с него можех да живея.
Само с него ще мога да живея отново.
Нямам никакво друго желание.
Само с него ще мога да живея отново.
Нямам друго желание.
Тя е искала да умре, когато е взела хапчетата заради него.
Реших да я оставя.
Тя не е моето момиче.
Не ме интересува, дали е жива или не е.
Тя му принадлежи.
Но все още не мога да я оставя.
Чаках до сега.
"Може би ще я забравя някой ден."
Това си повтарям.
Наистина ли искаш да заминеш? С чичо ли заминаваш?
За Франция. - Франция?
Не може ли да не ходиш? Не отивай.
Просто остани тук... Ожени се за чичо и остани тук.
Не е нужно да заминаваш.
Ако останеш, няма да те притеснявам повече.
Дори и да се омъжиш за чичо,
няма да те притеснявам повече.
Ако сърцето ти не иска цветя, няма да ти пращам повече.
Ако ни те харесва да те притеснявам, няма да ти се натрапвам повече.
Обещавам ти.
Трябва да останеш в училище.
Поне остани в училище...
Не заминавай надалеч.
Няма да ти казвам, че те обичам повече.
Няма да правя нищо.
Няма да правя нищо, с което да те притеснявам.
Моля те...
Умолявам те.
Не заминавай.
Какво искаш да направя?
Когато си в училище, виждаш само чичо.
След училище сте отново заедно.
Какво да правя, когато ти и чичо сте заедно?
Какво искаш да направя?
Обичам те искрено.
Още преди да замълча...
Ти вече бе на друга страна.
Песента, която исках да ти изпея,
трябваше да я забравя.
Ти изчезна, отдалечи се от мен.
Преди да спра да се усмихвам,
исках да извикаш името ми.
Да те изгоря в спомените си,
без значение, какви са.
Щастлив или тъжен ще бъда?
Гледахте: УЧИТЕЛКО ЛЮБИМА
= Епизод 11 =
Превод: pe6ito Редакция: mrnkaloto
Благодарим ви, че гледахте с нас! /www.easternspirit.org/
Еastern Spirit ® 2010